Elhunyt Gerő András
![Elhunyt Gerő András](https://gtt.elte.hu/media/64/9c/b59a94d11781c0b05d2791f0ca654224711e582a4a116ea4b7b468be6357/geroandras-portraits-211028-005-1-thumb.jpg?v202209270307)
2023. január 09.
2023. január 09. -
2023. január 9-én, életének 71. évében, súlyos betegséget követően elhunyt Gerő András, tanszékünk professor emeritusa, volt tanszékvezetője, a Magyar Tudományos Akadémia doktora, Széchenyi -díjas történész.
Gerő András 1952-ben született. 1977-től kezdve dolgozott az ELTÉ-n. Először a Kelet-Európa Tanszék munkatársa volt, majd 1981-től 1995-ig a Művelődéstörténeti Tanszéken oktatott; 1995-től a Gazdaság- és Társadalomtörténeti Tanszék oktatója, 2017-ben történt nyugdíjba vonulása után pedig e tanszék professor emeritusa lett. Ezzel párhuzamosan a CEU-n, azaz a Közép-Európai Egyetemen is oktatott az 1990-as évek elejétől kezdve 2020-ig. Több ízben tanított az Egyesült Államok, Hollandia és más nyugat-európai országok egyetemein mint vendégprofesszor.
2003-ban kezdeményezője volt a Habsburg-Kori Kutatások Közalapítvány megalapításának, és azon belül létrehozta a Habsburg Történeti Intézetet, melynek haláláig igazgatója maradt. Az Intézet önállósága 2011-ben megszűnt, s onnantól más struktúrában, a Közép- és Kelet-európai Történelem és Társadalom Kutatásáért Közalapítvány részeként működött tovább.
Gerő András történészi munkássága sokféle területet ölelt fel. Központi probléma volt számára a polgárosodás és a magyar liberalizmus; a dualizmus politikai rendszerének működése; a Habsburgok, különösen Ferenc József Magyarországhoz való viszonya; az Osztrák-Magyar Monarchia szellemi élete; valamint a szimbolikus politika és a várostörténet, azon belül is Budapest története. A magyarországi zsidóság integrációja éppúgy foglalkoztatta, mint a nemzet mibenléte és a nemzeti ideológiák természete Magyarországon, illetve másutt.
Több mint 70 monográfiája és tanulmánykötete jelent meg magyarul, illetve idegen nyelven. 1993-ben megalapította Budapesti Negyed című folyóiratot, melynek 2010-ig működött főszerkesztőjeként; e folyóirat egyszerre tudott szakmai orgánumként és a nagyközönség számára is élvezhető periodikaként működni. Több más folyóirat szerkesztőbizottságában is közreműködött. Gerő András történészi tevékenysége mellett folyamatosan jelen volt a tágabb nyilvánosságban és a médiában is. Aktív publicistaként sok éven át írt magyar folyóiratokba, napi- és hetilapokba, és számos alkalommal szerepelt televíziós műsorok, beszélgetések résztvevőjeként.
Munkásságának elismeréseként 2007-ban Budapestért-díjban, 2008-ban Széchenyi-díjban részesült. 2017-ben elnyerte a Szent György rendet, a Habsburg-Lotharingiai Ház Európai Rendjének tiszteletbeli lovagja (a Rend Nagymestere) címet.
Búcsúzunk Gerő Andrástól mint kollégánktól, egykori tanszékvezetőnktől, vitákat generáló, mindig inspiráló történésztől. Emléke és életműve velünk marad.